Film baseerub Peruu mochita suguharu indiaanlaste müütidel,
mille on ühendanud jutustuseks vene antropoloog Juri Brerzkin.
Joonistused on pärit mochita indiaanlaste iidsest kunstist.
LEGEND PERUU INDIAANLASTEST
Ammustel aegadel, täpsemalt 1500 aastat tagasi,
elas Peruu aladel rahvas, kes ei osanud ei lugeda ega kirjutada.
Ja võib-olla me täna ei teaks midagi indiaanlaste mochica suguharust,
kui poleks neid joonistusi.
Iidsetest aegadest alates on kunst väljendanud elu:
ettekujutust heast ja kurjast, minevikust, olevikust ja tulevikust.
Selliselt kujutasid iidsed peruulased ette maailma.
Ülemises sfääris elutsevad võimsad jumalad,
alumises surelikud inimesed.
Aga kes on see? Pooljumal, nõid-kangelane maagilises maailmas.
Nimelt neid armastasid mochicad joonistada kõige enam.
Kes on need? Kaksikvennad, poolinimesed, pooljaaguarid.
Emalt pärisid nad inimlikud jooned, isalt vapruse ja teravad kihvad.
Aga üles kasvatas neid konn, väga hea ja tark.
Nii saab alguse lugu kahe venna elust ja vägitegudest.
Kui vennad suureks sirgusid, saatis konn nad inimeste maailma
ja andis teele kaasa korvi imeliste viljadega.
Enne vendade tulekut ei teadnud inimesed maal ei maisi, pipart, ube ega pähkleid.
Heatahtliku konna saadikud tõid mochicade maale külluse ja hüvangu.
Kadetsedes inimeste lõbutsemist, tungisid koletised neile kallale.
Selle peletise nimeks on indiaanlastel tänini kohutav elajas Recuay.
Ainult hädavaevu pääses kohutav elajas Recuay vendade käest
ja peitis end kuule.
Aga juba läheneb uus oht meresügavusest.
Koletiste järel maalt tungivad vendadele kallale koletised merest.
Andsid alla maa ja mere koletised.
Olid möödas hirmu ja jõuetuse ajad.
Vennad tõid inimeste kodudesse tagasi rahu, rõõmu ja õnne.
Taeva asukad oma pilvepealsetest kõrgustest
vaevu vaatasid alla inimeste peale patusel maal,
sest nad poleks taevaasukad, et mitte teada, et lõbu pole igavene,
õnn on pöörduv ja inimese elu on lõputu kannatuste ahel.
Mis siis juhtus pärast seda, kui rahu oli laskunud mochicade maale?
Olnud kaua kuul, otsustas kohutav elajas Recuay,
et on saabunud aeg inimestele kätte maksta
ja samas ka hukutada kaksikud.
Ja ükskord,
kui vanemat venda polnud,
saatis Recuay noorema venna juurde kavala sajajalgse.
"Tänamatud inimesed on unustanud teid, oma päästjaid,
kas sa tõesti ei maksa neile kätte?"
"Tule minuga ja me õpetame sulle, kuidas seda teha."
Kaval sajajalg tõi noorema venna õela nõia juurde.
"Tee inimestele veel üks kingitus," soovitas nõid nooremale vennale
"Kingi neile relvad ja nad kahetsevad sajandeid oma tänamatust."
Ja noorem vend jäi kavalat nõida uskuma.
Varem ei olnud machicadel sõjarelvi,
nüüd otsustas igaüks, et ta on võitmatu ja kõikvõimas.
Kuid relvad olid nõiutud. Teada oma ähvardavat jõudu ja muutuda teenriteks?
"Ei, me oleme kõikvõimsad ka ilma inimesteta," otsustasid nad
ja õela nõia märguande peale keeldusid inimestele allumast.
"Oh, kõikvõimsad jumalad!",
hüüdis vanem vend taevaseid valitsejaid.
"Vaadake oma kõrgustest alla! Miks on inimesi nii julmalt karistatud?"
Siis otsustas peajumal laskuda maale, et lüüa kord majja.
Tunnistades võrdsust inimsooga, tegi ta relvad pihuks ja põrmuks.
Õel nõid visati põhjatusse kuristikku.
Elajas Recuay peitis end taas kuule, millest ka plekid kuul.
Aga nooremat venda, kes allus Recuayle ja peaaegu oleks
hukutanud kogu inimkonna, sunniti hoidma taevakaart.
See-eest tõsteti taevas kõrgemale - olgu inimeste maailm avaram!
Ajast, kui taevast kergitati, ei lasku jumalad enam maale.
Deemonlikud koletised ei ähvarda inimesi
ja inimesed pöördusid tagasi oma tööde juurde.
Kuid mõnedele ei anna rahu mälestus õelast nõiast.
Neile tundub, et kui otsida võlurelvade tükid üles ja teha neist kilbid ja kiivrid,
on võimalik allutada kogu maailm.
Vanem vend otsustas lahkuda igaveseks inimeste juurest,
kuid Peruu indiaanlased usuvad, et kunagi ta naaseb
ja siis juba saabub rahu ja küllus pikkadeks sajanditeks.
Näete, millist lugu jutustasid iidsete peruulaste joonistused.
Paraku ei saa keegi meile öelda, kas meie fantaasia leidis ainuõige tee.
Siiski, kas mitte ühest ja samast ei pajata kõikide rahvaste legendid?
Jõust ja nõrkusest, tõest ja valest,
kurjusest ja headusest,
ja inimeste igavesest usust õigluse võitu.
Jutustas Pastella